‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫"שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חלומות אינסוף‬
‫שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חולמת עד אינסוף‬
‫אתם יודעים את זה‬
‫שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חלומות אינסוף‬
‫שתים עשרה לנצח‬
‫אי אינסופי, חולמת עד אינסוף"‬
‫- אבא של רג'י לנצח -‬
‫אלוהי הקוביות, אל תאכזבו אותי.‬
‫יש, שמונה!‬
‫עכשיו אוכל לתקוף בלהביור!‬
‫הנה לך, אדון הגמדים!‬
‫אסור להתעסק איתי, טוד!‬
‫רג'י, אנחנו באותה קבוצה.‬
‫טוב, מוכנה?‬ ‫-נולדתי מוכנה.‬
‫נו, מה דעתכם?‬
‫איזו שאפה! אני מקווה שהוא שווה את זה.‬
‫וואו, גב' אבוט!‬
‫יותר מדי? לא מספיק?‬
‫אני לא יודעת מה אני עושה.‬
‫את נראית נהדר.‬
‫תודה. לא נעלתי נעלי עקב כבר...‬
‫אוי לא! הוא עומד להגיע.‬
‫אל תדאגי, אני אטפל בזה.‬
‫תראי לי...‬
‫טוב, ילדים,‬ ‫אני צריכה דבק, סרט דביק ולימונדה.‬
‫אימא'לה צמאה.‬
‫רג'י, תביאי את הנעליים השחורות.‬
‫הן איפשהו בארון.‬ ‫-בסדר.‬
‫- דאריל -‬
‫מגניב!‬
‫מצאת אותן, רג'?‬ ‫-כן!‬
‫בבקשה, זוג נעליים לא נוחות.‬
‫הנסיך שלך כאן. אני אפתח.‬
‫הפרח בשבילי? סתם צחקתי.‬
‫דניס! תיכנס.‬
‫ג'ודי, את נראית נפלא.‬
‫תודה.‬
‫ורדים ליפתי. זה רק ורד אחד, אבל...‬
‫לא היית צריך.‬
‫טוב מאוד.‬
‫אלך לשים אותו במים.‬
‫היי, ילדודס. אתם משחקים משחק קטן?‬
‫וואו, הוא נראה מסובך.‬
‫פלשנו לשבט גמדים וחיסלנו אותם.‬
‫אני לא רציתי, רג'י הייתה צמאה לדם.‬
‫אני עדיין.‬
‫איזו בדחנית קטנה.‬
‫עדיף להיזהר ממנה. זהירות!‬
‫טוב, כדאי שנלך.‬
‫אפשר לקבל טרמפ הביתה?‬
‫איך הגעת לכאן?‬ ‫-תפסתי טרמפים.‬
‫בואי.‬
‫ביי, גב' אבוט!‬ ‫-אחזור בקרוב.‬
‫אם תצטרכו משהו, דסטין למעלה.‬
‫תהיו עדינים עם הטרולים, בסדר?‬
‫טוב.‬
‫אימא שלך יכולה למצוא בחור יותר טוב ממנו.‬
‫רג'י?‬ ‫-טוד, תראה מה מצאתי!‬
‫שים לב, זו ערימה של חפצים ישנים‬ ‫של אבא שלי.‬
‫טוב, אני מניח שהמשחק נגמר.‬
‫מגניב! אני זוכרת את זה.‬
‫הוא עבד במסעדת "טיקי מייק".‬
‫אתה מאמין שהוא לבש את זה כל יום?‬
‫איזה בר מזל.‬
‫וואו!‬
‫מפוחית.‬
‫את לא מדברת עליו הרבה.‬ ‫מתי ראית אותו לאחרונה?‬
‫לא יודעת, בגיל ארבע בערך.‬
‫אימא שלי לא מתה עליו, אבל הוא מגניב.‬
‫פעם הוא נתן לי להישאר ערה‬
‫וצפינו ב"דיונון הקטלני מווגאס".‬
‫אימא שלי כל כך כעסה.‬
‫הוא לקח אותנו לניו יורק?‬
‫אני לא זוכרת את זה.‬
‫תראה!‬
‫אימא שלך נראית טוב.‬
‫איכס. לא, תראה את אבא שלי.‬
‫הוא היה אלוף הוקי, פחות או יותר.‬
‫כן, גם הוא נראה טוב.‬
‫דסטין אמר שהוא שיחק מלוכלך‬ ‫ותקף את השחקנים האחרים.‬
‫אז מה הסיפור? למה הם נפרדו?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫וואו, חצים! אדיר!‬
‫היי, אני יודע שאת יודעת את זה,‬
‫אבל גם אימא שלי עזבה אז אני מזדהה איתך.‬
‫אם תרצי לדבר על זה מתישהו, אפשר.‬
‫לדבר על מה? אל תהיה מוזר.‬
‫הוא לא עזב אותנו,‬ ‫הוא צריך לחיות את חייו.‬
‫אני חושבת שהוא בטאהו עכשיו,‬ ‫או שהוא גר בסירה.‬
‫לא יודעת, אבל זה נשמע מגניב.‬
‫בכל מקרה, זה ממש בסדר.‬ ‫-כן, לגמרי.‬
‫טוב, כמו שאמרתי...‬
‫אוי, תיבת הנגינה שלי!‬
‫אבא השמיע לי אותה לפני השינה.‬
‫צריך להראות לרוג'ר,‬
‫הוא ייזכר בזה.‬
‫מה תרצה?‬
‫יש לנו סביבון טעים, יויו טעים ורעשן טעים.‬
‫וזה סתם טעים קטן.‬
‫רוג'ר החום, טרוי הטעים!‬
‫שלום לכם.‬
‫רוג'ר החום, זוכר את השיר‬ ‫שאבא השמיע לנו לפני השינה?‬
‫תתכונן להרגיש רגוע ומוגן.‬
‫"לא אשכח לעולם‬
‫את צליל צחוקך‬
‫את ידך הקטנה אחזיק לעד‬
‫כי הזיכרונות לא יימאסו עלינו לעולם"‬
‫וואו, השיר הזה די מבאס.‬
‫לא נכון, הוא מנחם.‬
‫תראה את רוג'ר החום, הוא ישן.‬
‫תחזיק את התינוק, טוד.‬ ‫-הוא לא יאהב את זה.‬
‫קדימה, רק לרגע.‬
‫תראה כמה הוא חמוד.‬
‫רג'י?‬
‫תחזיר לי את זה!‬
‫זה של אבא שלי!‬
‫מה זה...‬
‫"את ידך הקטנה אחזיק לעד‬
‫כי הזיכרונות לא יימאסו עלינו לעולם"‬
‫מי את?‬
‫השיר התעורר לחיים?‬
‫שלום, אני סדמנתה,‬
‫אבל אל תטרחו לזכור את שמי,‬
‫קל לשכוח אותי.‬
‫מה? מה פתאום!‬
‫את אחד השירים האהובים עליי.‬
‫אכיר לך את החברים שלי.‬
‫תכירו את סדמנתה.‬
‫היא השיר שאבי שר לי כשהייתי קטנה.‬
‫נעים להכיר.‬
‫כן, גם לי נעים להכיר אותך.‬
‫אבל חשבת פעם שככל שיש לך יותר חברים,‬
‫קשה יותר כשהם עוזבים אותך בסופו של דבר?‬
‫טוב.‬
‫שתים עשרה?‬ ‫-היא סתם... צוחקת.‬
‫לא, אני לא צוחקת.‬
‫ד"ר אלוף!‬
‫אתה בטח רוצה לבלות‬ ‫עם החברה המגניבה שלי סדמנתה.‬
‫אל תרגיש מחויב.‬
‫היא אדירה.‬
‫רוצה לעזור לי ללהטט בתפוחי אדמה אפויים?‬
‫אני צריך לקרר אותם!‬
‫המפרקים שלי חלשים מדי, לצערי.‬
‫חשבת פעם על זה שמפרקים הם כמו הלב?‬
‫לא יודעים שהם חלשים עד שהם נשברים.‬
‫לב שבור מלהטוטים? אני לא רוצה את זה!‬
‫אוי, לא, חוק שלוש השניות!‬
‫אוי, לא!‬
‫תראה מה גרמתי לך לעשות!‬
‫הם חמים מדי!‬ ‫-אני נוראית!‬
‫אני הורסת הכול!‬
‫תפוח אדמה חם!‬
‫טוב, נראה שאתם מסתדרים,‬
‫אני הולכת לעשות איזה סידור.‬
‫הוא עבד במסעדת "טיקי מייק".‬
‫הוא וטיקי מייק היו החברים הכי טובים‬
‫והוא ניגן במפוחית,‬ ‫אז בטח גם ידע לנגן בגיטרה.‬
‫חשבת פעם על כלבלבים אבודים?‬ ‫-מה...‬
‫סדמנתה, מצאת אותי.‬
‫כן, באתי לשאול‬ ‫אם חשבת פעם על כלבלבים אבודים.‬
‫אף אחד לא רוצה לחשוב על זה.‬
‫אבל זה מעציב אותי‬ ‫ואני רוצה לדבר על זה.‬
‫אני מנסה לא לחשוב על דברים שמעציבים אותי.‬
‫בואו נדבר עליהם עכשיו.‬
‫הם אבודים מאוד, ואיש לא רוצה בהם.‬
‫זה הצליל העצוב שהם משמיעים‬ ‫מהפה הקטן והעצוב שלהם...‬
‫כך הם נשמעים.‬
‫נו, באמת!‬
‫אוי, זה באמת עצוב.‬
‫אוי, לא! פתחת לי חלק במוח‬ ‫שלא רציתי שייפתח!‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫גם אני!‬
‫והנה הם הולכים,‬
‫עוזבים אותי כמו כל השאר.‬
‫למה את כזאת מבאסת? היית זיכרון שמח.‬
‫אני לא מבינה את זה!‬
‫די, רג'י!‬
‫אני מצטערת, לא התכוונתי.‬
‫אוי, לא, ידעתי!‬
‫את לא מחבבת אותי. אף אחד לא מחבב אותי!‬
‫אני לא שייכת לשום מקום!‬
‫חייבים להרגיע אותה.‬
‫די, אל תבכי!‬
‫רוצה לעשות משהו?‬
‫אפשר... לעשות תחרות שכיבות סמיכה,‬ ‫זה תמיד כיף!‬
‫את לא רוצה לבלות איתי, את סתם מעמידה פנים!‬
‫לא, אנחנו מחבבים אותך! את נהדרת!‬
‫לא נכון, אני נוראית!‬
‫אני האדם הכי נוראי בעולם כולו!‬
‫אפלה! אני לא רואה כלום!‬
‫למה השמים בוכים?‬
‫מה קורה כאן?‬
‫תראה מה היא עושה, לא יורד גשם באינסופי!‬
‫סדמנתה, את חייבת להפסיק לבכות!‬
‫אתם לא אוהבים אותי, ואתם תגרמו לי ללכת!‬
‫טוב, אולי את צריכה ללכת!‬
‫אל תהיי קשה איתה,‬
‫את הבאת אותה לכאן.‬
‫כן, וזאת הייתה טעות.‬
‫היא סתם גוש עצב מעצבן,‬ ‫והיא לא שייכת לכאן!‬
‫את צודקת, מגיע לי שידחו אותי!‬
‫תפגיני קצת חמלה. אף פעם לא הרגשת דחויה?‬
‫מה? לא, אף פעם!‬
‫זה כל כך דבילי.‬
‫שכח מזה!‬ ‫-את לא יכולה לברוח...‬
‫היי!‬
‫הנבואה!‬
‫רג'י, חזרתי. הדייט היה בסדר.‬
‫לפחות הוא לא צעק על המלצר.‬
‫חמודה!‬
‫מה קרה?‬
‫שום דבר.‬
‫- דאריל -‬
‫זה קשור לאבא שלך?‬ ‫-לא.‬
‫את יודעת,‬ ‫מותר לך להיות עצובה בקשר לזה.‬
‫אני...‬
‫מרגישה שאני לא יודעת עליו כלום.‬
‫הוא התייחס אלינו ממש לא יפה?‬
‫מה? לא, הוא התייחס אלינו בסדר.‬
‫לפחות רוב הזמן.‬
‫מצטערת שאני לא מדברת עליו הרבה.‬
‫את יודעת, את מזכירה לי אותו מאוד.‬
‫אני מתייחסת לא יפה?‬ ‫-לא. למשל...‬
‫כל הדברים הטובים,‬
‫היצירתיות והכנות שלך.‬
‫אם אנחנו דומים,‬ ‫למה הוא לא רוצה לראות אותי?‬
‫תראי, אבא שלך אוהב אותך.‬
‫הוא פשוט... לא מתמודד כראוי‬ ‫עם האחריות של אדם בוגר‬
‫או של אבא.‬
‫את יודעת, חשוב להיות נוכח‬ ‫בחיי האנשים שאת אחראית להם‬
‫והוא לא היה מסוגל לעשות את זה.‬
‫זה נשמע לך הגיוני?‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫בסדר.‬
‫אל תישארי ערה עד מאוחר.‬
‫לילה טוב, רג'.‬ ‫-לילה טוב, אימא.‬
‫די, סדמנתה, תפסיקי לבכות!‬
‫רוצה לשחק כדורגל או משהו?‬
‫לא. אף אחד לא ירצה להיות בקבוצה שלי.‬
‫אני לא רוצה להיות בקבוצה שלי אפילו.‬
‫חוץ מזה, אין לי כפות רגליים.‬
‫מה עם בייסבול?‬
‫היי!‬ ‫-אני לא מאמין שהלכת.‬
‫לא יפה מצדך!‬
‫אני יודעת, ואני מצטערת.‬ ‫-אבל אני כאן עכשיו ויש לי רעיון.‬
‫היי, סדמנתה!‬
‫מה? מה את רוצה ממני?‬
‫אין לי כלום!‬
‫יש לנו מתנה בשבילך.‬
‫אני מצטערת שאמרתי שאת לא שייכת.‬
‫אני אחראית על כל מי שנמצא באי,‬ ‫וזה אומר שגם עלייך.‬
‫זה ביתך עכשיו.‬
‫אבל זה האסם שלי!‬ ‫-יש לך שבעה אסמים.‬
‫זה... בית?‬
‫בשבילי?‬
‫האור חזר!‬
‫בואי ותראי אותו.‬
‫יש בו כל מה שאת צריכה.‬
‫עשית את כל זה...‬
‫בשבילי?‬
‫כן, כל זה בשבילך!‬
‫זה אזור טוב של העיר.‬
‫סניור קורדרוי וכלבלבי הפירות‬ ‫גרים בשכנות אלייך.‬
‫תודה!‬
‫מעולם לא הרגשתי כה רצויה!‬
‫חשבתם פעם שככל שיש לכם יותר דברים,‬
‫יש לכם יותר מה להפסיד?‬
‫כן. אתה בטוח שאי אפשר להיפטר ממנה?‬
‫רג'י, לא.‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬